La revedere!
Drum bun, Oloukine!
Oloukine!
LA CAPĂTUL LUMII
1882 Academia de Științe, Sankt Petersburg
Vino.
- Nu, rochia era nou-nouță! - Taci!
Acolo, ce scrie?
Biblioteca Oloukine
Cea mai frumoasă bibliotecă a Academiei de Științe
va purta numele bunicului meu.
- Îți dai seama? - Seamănă foarte bine cu el.
Aceeași privire amabilă.
O brățară frumoasă!
Este un suvenir
din expediția lui la inuiți (popor din regiunile arctice).
- E din fildeș? - Nu, din corn de ren.
Dar cea mai frumoasă piesă e asta.
Superb.
Datorită acestui înscris, a fost capabil
să traverseze Pasajul de Nord-Est. (rută maritimă din Oceanul Arctic)
Hai că știi!
Cel care leagă Oceanul Atlantic de Pacific!
O premieră în Rusia! Dar cel mai mare vis al lui
era Polul Nord.
Haide căpitane, la cârmă!
Unde este Polul Nord?
La capătul lumii.
Acolo e foarte frig, e un deșert adevărat.
Trebuie să mergi kilometri și kilometri pe banchiză,
cu sănii, cu câini, dar e cu adevărat frumos.
Și ce facem când ajungem la Pol dragă Sasha?
Înfigem steagul!
Să înfigă steagul rus
era o obsesie pentru el, și-a iubit țara foarte mult.
A murit ca un erou.
Poți să fii mândră de el.
Nu!
- Asta e! Eram sigură! O să fim prinse! - Nu, vino!
Și la final, Prințe Tomsky, terminăm vizita cu biblioteca Oloukine.
Inaugurarea va avea loc într-o lună.
Foarte impozantă statuie, la fel ca el însuși, de altfel,
ușor megaloman.
Megaloman, nu știu, dar un om de caracter cu siguranță, domnule consilier!
Și mai ales, un mare explorator, care și-a sacrificat viața
pentru cucerirea Polului Nord.
Vasul lui încă nu a fost găsit?
Din păcate, căutările lui Davai nu au dat nici un rezultat.
A lui Davai, a da, spărgătorul de gheață
care a costat Imperiul o avere,
și care trebuia să fie de nescufundat.
Mulți bani cheltuiți pentru nimic, lamentabil.
Este noul consilier științific al Țarului.
Toate femeile de la curte sunt înnebunite după el.
Și Țarul de-asemenea! Ascultă numai de el.
Un adevărat băiat al lui tata.
Dar cine se crede acest Tomsky? Dacă Davai era lipsit de valoare,
Țarul nu ar mai fi promis un milion de ruble, pentru a-l regăsi!
Îmi pare rău, Loujine, dar Academia nu poate
să dea numele lui Oloukine celei mai frumoase biblioteci.
Nu-mi pasă de deciziile predecesorilor mei.
Vă reamintesc că Oloukine mi-a insultat unchiul.
Nu-i putem face asta Contelui Tchernetsov!
Ginerelui său?
Gândiți-vă. Visează să devină ambasador în Roma, nu o să facă scandal.
Dar Tchernetsov-ii sunt una din cele mai influente familii din Saint Petersburg!
Influente? Nu-mi pasă, Loujine.
Vreau să închei afacerea asta cât mai repede.
Să îi anunți că mă duc la balul fiicei lor diseară.
Am o știre importantă, draga mea,
Prințul Tomsky va fi prezent la bal.
Nominația mea pentru Ambasada Romei
este cu certitudine iminentă,
prințul nu ar fi venit, dacă nu aș fi avut favoarea țarului.
Nu uitați că în seara asta este și primul bal al fiicei voastre.
Bineînțeles că nu. Sper ca ea să fie demnă de rangul său.
E foarte imprevizibilă în ultima perioadă.
Moartea tatălui meu a bulversat-o, abia începe să se obișnuiască.
Sper ca balul să o facă să uite.
Ai vrut să mă vezi, tată?
În seara asta Prințul Tomsky o să ne onoreze cu prezența sa.
O să deschizi balul cu el.
Foarte bine.
O adevărată domnișoară.
Contele și Contesa Alinovitch.
Ducele și Ducesa Baranovski.
În sfârșit! Unde ați fost?
Sunt cerceii pe care Oloukine vi i-a dăruit?
Prințul Vladimir Tomsky.
Înălțimea Voastră, este o mare onoare să vă avem printre noi.
Doamnă Contesă, respectele mele.
Și ea e fiica noastră, Sasha.
Azi e primul ei bal.
Șarmant. Domnișoară.
Prințe, sunt bucuroasă să deschid balul cu dumneavoastră.
Ce cuplu frumos, nu-i așa?
- Uite, Tomsky este cu tânăra Sasha. - Ce șarmant e!
E noul sfătuitor științific al Țarului!
Prințe, ați putea să mă ajutați.
Da?
Am găsit dovada că toate căutările lui Davai nu au fost făcute în locul unde trebuie.
Interesant, dar nu văd cum v-aș putea ajuta?
Puteți convinge Țarul să reînceapă căutările lui Davai.
Mâine plec la Paris, dar vă promit că mă ocup de asta la întoarcerea mea.
- Plecați pentru mult timp? - Trei luni.
Trei luni?
Deci, cum a fost valsul cu Tomsky?
Uite ce am găsit.
Nu, nu asta, nu de ziua balului tău!
Dar este dovada că Oloukine nu a traversat Marea Kara,
- ci Marea Spitzberg! - Spitz-ce? Nu mai înțeleg nimic!
Haide, să dansăm!
E simplu! Imaginează-ți că asta e banchiza,
toți cred că Oloukine, ca să ajungă la Polul Nord
a luat-o la dreapta, când de fapt el s-a dus la stânga!
Și ce?
Înseamnă că toate căutările lui Davai au fost făcute în locul greșit!
Să spunem că ai dreptate. Nu poți aștepta până mâine să te ocupi de toate astea?
Nu, Tomsky o să fie deja plecat spre Paris.
Am pierdut destul timp Loujine, să încheiem afacerea asta și să plecăm.
Credeți cu adevărat?
E totuși primul bal al fiicei sale!
Alteța Voastră,
mă scuzați că vă întrerup, dar trebuie să vă vorbesc,
e despre bunicul meu.
- Dar v-am spus. - Știu, Alteța Voastră,
dar în trei luni, vom fi în plină iarnă, accesul la Pol va fi imposibil,
iar șansele să regăsim Davai-ul vor fi nule.
Domnișoara pretinde că bunicul său a urmat altă rută maritimă ca să ajungă la Pol.
Asta nu-mi pare prea convingător, ce credeți?
Da, de fapt...
Vedeți, chiar și Loujine e de acord cu mine!
Bineînțeles, îi e prea frică să vă contrazică.
Domnișoară, deveniți insolentă!
Îmi pare rău, nu am vrut să fiu.
Niciodată nimeni nu a îndrăznit să-mi vorbească așa.
Este intolerabil.
Loujine, plecăm.
E scandalos!
Nu mai stau nici o secundă în plus în casa asta!
Ce s-a întâmplat, Prințe, plecați deja?
Nu am obiceiul să fiu insultat de un copil de 15 ani.
Nu-i adevărat, tată.
I-am spus doar că în trei luni, șansele ca să găsească.
Tăceți!
Prințe, vă rog, rămâneți.
Ajunge. O să reglăm asta mâine, la ora zece la palat.
Dar știți Tchernetsov, mă întreb dacă Țarul mai poate să aibă încredere într-un om
care nu e stăpân în propria casă.
Ați văzut, Loujine? Nu a fost așa greu.
Doamnă Contesă, nu plecați. Doamnă Contesă!
Pot să vă ajut, mamă?
Tatăl vostru v-a pedepsit.
Ar fi trebuit să rămâneți în camera voastră.
Vă rog.
Vă făceam o mare bucurie cu petrecerea asta.
Primul vostru bal, ce risipă.
Mamă, iertați-mă, nu mi-am dat seama.
Semănați așa mult bunicului vostru.
Tata stârnea tot timpul scandaluri,
și nu înțelegea niciodată de ce eram supărați pe el.
O să vă surprindă, dar pornirile lui îmi lipsesc.
- Spuneți-mi că totul s-a aranjat. - Nu.
Tomsky nu a vrut să audă nimic,
am rămas fără ambasada Romei, și fără Biblioteca Oloukine.
Dar dacă am găsi Davai-ul, ar putea aranja lucrurile.
Țarul o să fie mulțumit!
A promis un milion de ruble pentru regăsirea lui.
Tăceți!
- Am auzit destul azi. - Dar știu cum să-l găsim.
- De ce nu vreți să mă credeți. - Ajunge, încetați să visați!
Aș zice că sunteți bunicul vostru, cu Polul lui Nord!
Expediția lui a fost un dezastru complet!
A ruinat Imperiul și pe noi cu el!
Și dumneavoastră...
Mi-am pus așa multă speranță în dumneavoastră
și ați atras dizgrația asupra familiei noastre!
Sasha?
Sasha!
Domnișoară?
Controlul biletelor, vă rog.
Vă rog, domnule, găsiți-o.
- Poți paria pe asta. - Așa deci!
Olouk!
Sashenka mea...
O să mă însoțești la următoarea expediție.
Îți promit.
Atenție în față!
Domnișoară, ar trebui să fiți atentă pe unde călcați!
Nu merit un mic sărut?
Haide, ne calmăm, vă reamintesc că fără mine ați fi sfârșit în apă!
Ia zi Katch, nu te-au învățat să fii drăguț cu doamnele?
- Dar eu... - Taci și tai-o.
E de muncă la bord, plecăm diseară.
- E o cocă reîntărită nu? - Într-adevăr.
Dar nu vezi prea des din astea, prin zonă.
E foarte frumos.
Căpitan Larson, la serviciile voastre.
Pot să vă însoțesc undeva? Cheiul ăsta nu e loc prea sigur.
Căpitane, ați putea să mă ajutați, caut un vapor
care să mă ducă la arhipelagul Franz Josef.
Franz Josef?
Ce să caute o domnișoară așa drăguță într-un loc așa pustiu, atât de sus în nord?
Sunt așteptată acolo.
Dacă mi-ați spune un preț, am putea cădea de acord.
- Zece mii de ruble? - Dar nu am așa mulți bani.
Nu-i nimic,
la sosirea voastră e poate cineva care să plătească pentru dumneavoastră?
Nu, ascultați...
- Bunicul meu... - Bine, în regulă, șapte sute de ruble!
Nu o să găsiți mai ieftin. În plus, suntem singurii care pleacă săptămâna asta.
Căpitane, mi-ar plăcea, dar nu pot cu adevărat să vă plătesc o așa sumă.
Sunt foarte frumoși.
Da, țin foarte mult la ei.
- Credeți că... - Sigur!
E mai mult decât trebuie pentru călătorie.
O să vin să vă caut la han, acolo.
La Ursul Alb.
- Mowson! - Prezent.
- Briscoe! - Prezent.
- Maloney! - Prezent.
- Katch! - Prezent.
Larson?
Căpitane, secundul termină inspecția cocăi.
- Ar trebui să termine curând. - Sunt aici.
- Frenchy! - Prezent.
Bine domnilor, la posturile voastre!
Plecăm în cincisprezece minute.
- Dar nu așa era prevăzut. - Larson, faptul că ești fratele meu,
- nu te scutește să nu fii la oră. - Puteai să mă previi!
Vremea se înrăutățește, așa că am anunțat plecarea.
Eram cu o afacere din care aș fi putut câștiga bine.
Nu e timp pentru scamatoriile tale!
Vaporul îmi aparține și mie în egală măsură, tata ni l-a lăsat.
Crezi că e suficient ca să fii căpitan?
Învață întâi să fii secund.
Altceva?
Slujnico?
Puteți să-mi aduceți o nouă mină?
Îmi pare rău, domnișoară, dar nu sunt slujnice la Ursul Alb,
doar o patroană, care se numește Olga.
Cât despre mina voastră nu pot face nimic,
aici bem, mâncăm, asta-i tot, cu ce vă pot servi?
Am întâlnire cu căpitanul vasului Norge.
Nu știam că Lund are o prietenă așa tânără!
Lund? Nu se numește Larson căpitanul vasului Norge?
Larson?
Larson? E doar secundul său, tot timpul pregătit să se laude.
Unde a promis să vă ducă?
La insulele Franz Josef.
Asta însemnă să fii dus cu preșul!
- Care-i problema acestei burgheze? - S-a dus după Larson, de pe Norge.
Norge-ul a plecat deja, acum vreo zece minute.
Nu ați uitat ceva?
V-am aranjat și hărțile.
Nu trebuie să regreți, Lund nu ar fi acceptat niciodată să ia o femeie la bord.
Nu mai are nici o importanță.
O să vedeți mai clar mâine.
- Acum, trebuie să mâncați și să dormiți. - Dar nu mai am bani,
Larson mi-a luat tot ce aveam.
Și părinții voștri?
Nu pot să le cer nimic.
Eu pot să vă dau un loc unde să dormiți și să mâncați,
- dar o să trebuiască să munciți! - Să muncesc?
Da, la han, să faceți curățenie, să gătiți...
Ceea ce nu ați făcut niciodată, dacă mă uit la mâinile voastre.
Deci, mergem?
Și valiza voastră?
Nu sunt eu cea care o s-o care!
În picioare, prințesă!
- Încă e noapte! - Nu, e ora cinci.
Eu sunt trează de jumătate de oră.
- Îmi puteți da rochia? - Ți-am găsit bluza asta.
Rochia o păstrez, în cazul în care îți trece prin cap să fugi.
Nu te supăra, ți-am adus niște porc cu kacha
că să începi ziua bine.
- Aș putea avea niște clătite mai degrabă? - Și caviar, nu vrei?
Îți dau zece minute să te pregătești.
- Olga, m-ai uitat? - Calmează-te, o să vină!
- Goloubsty devine nerăbdător! - Da, tocmai ce am terminat de pregătit.
- Ai făcut cum ți-am zis? - Da.
M-am săturat să gătesc, nu aș putea servi eu la mese?
Știu ce să fac, mi-a arătat guvernanta mea!
Știi, nu sunt aristocrați,
- nu cunosc bunele maniere. - Tocmai, o să fie mai simplu!
Nu pot să cred asta.
Trebuie să le duci de băut la masa din spate.
Mulțumesc!
- Și fasolea mea? - Or să vină!
Aștept de un sfert de oră!
Da, da!
- Pe aici! - Vin.
Nu am cerut vin, vreau bere!
A da? Sunteți sigur? Nu vreți să-l gustați?
- E foarte bun, știți. - Dacă e așa bun, nu ai decât să-l bei tu!
E bine așa, ai muncit destul.
Sincer, nu credeam că ai să reziști.
Îmi dați rochia înapoi?
Ce vrei să faci acum?
Mă duc acasă, în Saint Petersburg.
La mama și la tata? Un tip îți fură cerceii și tu te întorci alergând?
Mă așteptam la mai multe de la nepoata lui Oloukine.
De unde știți?
Jandarmii vă caută.
Au venit să mă întrebe mai devreme, dar nu le-am spus nimic.
Și mai știu și că vrei să regăsești Davai-ul.
Nu trebuia să vă lăsați hărțile pe masă, ieri!
Nu m-am putut abține să nu mă uit.
Trebuie să ajungi pe Norge, Larson îți e dator cu călătoria asta.
Știi, Lund este un bun marinar, poate să te ducă la Davai.
Și apoi treizeci de zile trec repede!
Cu toată treaba pe care o să ți-o dau, nu o să ai timp să te plictisești!
Sănătate!
Am avut mult tangaj, a fost incredibil!
Tu, mult tangaj?
Iată, cei de pe Norge! Nu vă așteptam așa devreme.
Vânătoarea nu a fost așa grozavă, am preferat s-o scurtăm.
Olga, sper că încă mai ai cu ce să ne ridici moralul!
Nu-ți face griji. Unde-i Lund?
- Nu știu. - Iar te-ai certat cu fratele tău.
- Ca de obicei, domnul nu a apreciat că... - Larson încetează flecărelile.
Bună ziua Olga.
- Au ajuns. - Am auzit.
Am pregătit paharele.
Mă ocup de tot, tu o să-ți pui rochia ta frumoasă!
Rochia mea?
O să fii mai în largul tău, decât cu țoalele astea.
Nu mi-e rușine așa.
- Lasă-mă să te prezint lui Lund. - Nu, m-ai ajutat mult așa.
- În plus, nu pare un om rău. - Are caracterul său, fii prudentă.
Opriți-vă!
Toată lumea știe că Davai-ul s-a scufundat, măcar așa se vede!
Davai-ul este de nescufundat, nu se poate scufunda.
Micuța e drăguță, dar am pierdut trei luni să căutam acest afurisit de vapor,
deci, dacă vă spun că s-a scufundat.
- Ați căutat în locul greșit. - Și în plus o să ne spună unde să-l căutăm.
Bineînțeles.
Ce vă face să spuneți că am căutat în locul care nu trebuie?
Această foaie de rută,
este itinerarul pe care Oloukine l-a urmat.
Unde ați găsit asta?
Sunt Sasha Tchernetsov, nepoata lui Oloukine.
Am găsit-o în camera bunicului meu.
Căpitane Lund, Olga mi-a spus că m-ați putea ajuta să regăsesc Davai-ul.
E o fetiță curajoasă, trebuie s-o asculți.
Deci, dacă ținem cont de informațiile de pe hârtie,
Oloukine a făcut într-adevăr escală
în nordul extrem al arhipelagului Novaia-Zemlea.
Dar apoi, în loc să treacă cum era prevăzut prin est prin Marea Kara,
și-a încercat norocul prin vest, prin marea Barents.
Și fără îndoială acolo, între Franz Josef și Spitzberg,
- a fost prins de ghețari. - Bine.
Să admitem că hârtia voastră a fost scrisă cu adevărat de Oloukine.
Să admitem că Oloukine s-a gândit la o altă rută spre Pol,
o rută care trece prin Marea Barents.
- Ce îmi dovedește că așa a fost? - Nu avea încotro!
În mijlocul lui iulie, acum doi ani,
climatul de pe Marea Kara era dezastruos, am verificat!
Vântul sufla cu minim forța zece. Nici un vapor nu ieșea în larg.
Vă asigur căpitane, Davai-ul nu s-a scufundat.
Vă așteaptă acolo, cât și milionul de ruble promis de Țar!
Un milion împărțit la zece, face aproape o sută de mii fiecare!
Nu visa, nu tu o să faci împărțeala.
Iarna se apropie, plecăm mâine.
Nu mai aveți decât câteva săptămâni de așteptat.
- Dar merg cu voi! - Nici vorbă.
De ce? Pot să vă ajut!
Știu totul despre regiune, întrebați-mă orice, eu...
Suprafața Mării Kara, opt sute opt zeci de mii de kilometri pătrați.
Latitudinea lui Spitzberg, șaizeci și opt de grade, cinzeci și patru de minute.
Și vârsta căpitanului?
Treizeci și opt de ani și jumătate.
Vă spun despre fiecare.
Dumneavoastră Mowson aveți un tatuaj pe fesa dreaptă.
Dumneavoastră Frenchy sunteți un bucătar minunat, dar un cântăreț foarte prost.
- Și dumneavoastră Briscoe. - Ajunge, inutil să vă pierdeți timpul.
Decizia mea e luată. Nu vă faceți griji, o să aveți partea voastră.
Nu-mi pasă de primă, v-o las.
Pentru a salva onoarea familiei mele, trebuie să găsesc Davai-ul.
Și deja mi-am plătit călătoria,
nu-i așa, căpitane Larson?
Ce-i cu povestea asta?
Nu, dar de fapt
Oloukine mi-a oferit acei cercei, erau de mare valoare.
Returnează-i!
Nu pot. I-am...
...pierdut la jocuri.
Mâine. La ora patru la chei.
Să nu întârziați.
Toată lumea la bord!
Am reușit.
E un om de onoare, era obligat să te ia cu el.
Dar riști să plătești scump.
Atenție.
- Pardon. - Dă-te de acolo!
Se pare că nepoata lui Oloukine nu are picioare de marinar.
Briscoe, du-o jos!
Asta e cabina voastră, Prințesă.
- Unde suntem? - Este cabina de carantină.
Nu vă plângeți, este singurul pat pe care îl mai avem.
Ridicăm ancora, întindem velele!
- Am pus micuța în cabina de carantină. - Bine, acolo să rămână.
Navy, ești pe traseu?
- Ești sigur? - Da căpitane, dar e curent!
Bine.
Ce faci tu aici?
Ușor, stai.
Încetează!
V-ați găsit bine, am putea spune. E Shakle. E pedepsit.
Când nu fură, mănâncă funiile.
Shakle!
Frenchy! Frenchy!
Eu sunt Frenchy, prințul sosurilor, tocănițelor și tocăturilor
regele soté-urilor, fripturilor și pescuitului!
Ați mâncat?
Mi s-a adus de mâncare în cabina mea.
Sunteți sigur că aveți voie să-mi vorbiți?
Fac ce vreau.
Știți, o să aveți o priveliște mai frumoasă de sus.
Vă e frică?
Cum doriți!
Ați fi mai în siguranță dacă v-ați agăța de mine.
Dar încetați totuși să mai mișcați totul!
Nu arată rău priveliștea de aici.
Hei, sunteți rapidă!
Am crezut că dumneavoastră știți mai degrabă să brodați decât să curățați cartofi!
Olga mi-a arătat cum se face.
Deci e adevărat că ați lucrat o lună la Ursul Alb?
Eu care vă credeam o snoabă!
Trebuie să plec.
V-ați uitat șalul.
Visez! Micuțul Katch se distrează cu inimile fetelor?
Tu ce crezi? Că ai vreo șansă cu o fată din înalta societate? Uită-te la tine.
În orice caz eu nu i-am furat cerceii!
- Știu că ea mă place. - Larson!
De ce nu ești la postul tău?
- Fetița asta... - Asta plătește.
- Arată rău, schimbăm traseul. - Nu. Păstrăm traseul.
Toată lumea pe punte, la posturile voastre!
Instalați vela cea mare!
Coborâți velele!
Am spus ca ea să rămână în cabina sa, nu poate sta acolo.
- Ordinele căpitanului! - Sunt bine!
Nu risc nimic!
Atenție!
Aveți grijă băieți!
Legați-mi barca asta!
Maloney, Briscoe!
Sus, repede!
- Repede, în picioare! - Ce se întâmplă?
Avem doi răniți, avem nevoie de cabină.
O să vă duceți cu ceilalți în postul de echipaj.
Vreți să vă jucați de-a matelotul? Asta o să faceți.
În orice caz, ceea ce-ți spun e că în afară de faptul că ne poartă ghinion,
nu o să ne folosească la nimic fetița asta.
- Nu te-a ajutat mai devreme? - Ne-am fi descurcat și fără ea.
Bună ziua. Secundul m-a trimis aici.
Intră, cușeta ta e acolo, în spate.
Haide, nu miroase a trandafiri, dar nu sunt oameni răi.
Katch, sunt ghețarii, trezește-te!
Uită-te, Olouk.
Gata. Am ajuns.
Banchiză, drept în față!
Toată lumea la posturile sale!
Înaintăm, înaintăm toți!
Haide, haide, împingeți!
Înapoi, înapoi, o să eșuăm!
Înapoi toți!
- Stop, stop! - Stop!
Grăbiți-vă!
- Haideți băieți. - Prinde asta!
Haide, nu e timp să visezi, la muncă!
E bine pentru cârmă!
Toată lumea la bord!
Drept înainte!
Căpitane!
Acolo, o barcă, la babord!
Nu se vede nimic, o să ne ducem.
Căpitane, pot să vă însoțesc?
Cunosc bine bărcile lui Davai.
Maloney, cu mine!
Larson!
Acest loc e periculos.
Dacă nu mă întorc într-o oră, plecați.
Țineți morțiș să veniți?
Poate fi neplăcut de văzut.
Are cel puțin un an de când e aici.
E o barcă de-a lui Davai?
S-au răsturnat.
Am înțeles.
Dar aveți dreptate, Davai-ul a trecut cu adevărat pe aici.
Căpitane, bruma se ridică.
Ne întoarcem.
Durează prea mult. Cât timp a trecut?
Aproape două ore.
Coca nu va rezista, trebuie să plecăm de aici.
Plecați când o să decid eu.
Acolo, uitați-vă!
Iată-i!
Atenție!
Acolo sus!
- Plecați de acolo! - Ce spune?
Plecați!
Atenție!
Motorul până la capăt!
- Sasha, ieșiți de acolo! - Vin!
- Am luat hărțile. - Bine.
Acum ajutați-i pe ceilalți.
Trebuie să scoatem velele din gheață.
Ia dinamita și urcă.
- Ți-am zis să nu mă aștepți. - Nu te puteam lăsa să mori!
- Tu ai fi făcut la fel pentru mine! - Visezi!
Niciodată nu mi-aș fi sacrificat nava.
Ai văzut în ce situație ne-ai pus?
Stați la distanță!
Lund!
Larson!
Deci?
Este rănit grav.
Și am pierdut toate rezervele de penicilină.
- Nu știu ce-o să ne facem. - Trebuie să găsim Davai-ul!
Cu siguranță sunt medicamente la bord.
Larson, trebuie să-ți vorbesc.
- Nu o să rezistăm o săptămână. - Împarte rațiile în două.
Am făcut deja asta.
Descurcă-te. Și nu spune nimic celorlalți.
Singura soluție ca să găsim Davai-ul e pe cale terestră.
Uitați-vă.
Le-am găsit barca aici.
Plecând de pe Davai, sigur au coborât spre sud.
Trebuie să găsim traseul invers.
Să mergem spre nord începând din acest punct.
Dar nu avem nici o certitudine.
Trebuie să așteptăm ca un alt vapor să treacă.
Nu avem timp de așteptat.
- Ce facem acum? - S-a zis cu noi, o să murim.
Calmați-vă!
Ascultați-mă toți. Avem mâncare pentru 15 zile.
M-ar mira ca un balenier să vină în apele astea mai devreme de anul viitor.
Că rămânem aici, sau că plecăm cu bărcile spre sud
șansele, ca să trecem de iarnă, sunt slabe.
Avem o singură soluție, trebuie să găsim Davai-ul.
- Nu vrem să mai auzim de vasul ăsta! - Îți amintesc că am găsit o barcă.
Davai-ul nu trebuie să fie departe.
Tocmai m-am uitat prin notițele lui Oloukine.
Acum doi ani, amintiți-vă, iarna a fost tardivă.
Davai-ul a fost probabil prins de ghețari, puțin mai în nord.
Ce vorbești? Nu există barcă să reziste la presiunea ghețarilor!
Trebuie să fie pe fundul apei, ca Norge-ul!
- Da, s-a scufundat mai degrabă! - Exact!
Coca lui Davai e construită ca să reziste la gheață!
Oloukine l-a...
Taci din gură! Toate astea sunt din cauza ta!
Încă un cuvânt despre bătrânul tău și-ți dau una.
Una cum?
Una așa?
Fratele meu are dreptate.
Davai-ul este singura soluție.
Sunt bine, ocupă-te mai bine de oameni.
Și protejează micuța.
Optzeci și unu de grade și șase minute,
Davai-ul trebuie să fie acolo, dincolo de munții aceia de gheață.
E un delușor.
Se întinde pe kilometri, nu avem din ce trăi ca să îl înconjurăm
o să trebuiască să îl escaladăm.
Haideți băieți, curaj!
Haideți, haideți!
E bine!
Haideți!
Atenție!
Căpitane!
Căpitane, sunteți bine?
Căpitane.
Rana s-a redeschis, are nevoie de odihnă.
Bine.
Despachetăm totul și campăm aici!
Cu siguranță nu!
- Ce? - Avem deja trei zile de întârziere.
Și aproape nimic de mâncare.
Dacă vreți să mai aveți o șansă să regăsiți Davai-ul,
trebuie să plecați imediat.
Doar nu credeți că o să vă abandonăm aici?
Doar dumneavoastră puteți conduce Davai-ul!
Larson o să se descurce foarte bine fără mine.
Știi foarte bine că nu am competențele tale!
Ajunge, trebuia să plecați deja, e un ordin!
Nu ești în măsură să dai ordine!
Și cu asta, e mai convingător?
Lăsați-l acolo!
Toate astea sunt din cauza lui,
un căpitan adevărat nu ar fi ascultat niciodată această fetiță!
Da, e adevărat, riscăm să murim toți aici din cauza lui!
Au dreptate. Plecați.
Nu sta aici!
Bine băieți, împachetăm și plecăm!
Nu-l puteți lăsa singur, o să moară!
- E problema lui. - Sunteți un mizerabil!
Nu vă las să faceți asta!
Bine jucat.
Haideți, să mergem!
Nu o să mai reziste două zile.
- Îmi pare rău de ceea ce am spus. - Eu trebuie să mă scuz.
Pentru cerceii voștri.
Îmi pare rău, cu adevărat.
- Dă-mi asta! - Ai avut mai mult ca mine!
- Ai avut rația ta ca toată lumea! - Da, iată!
Avem tot timpul același cocoloș de carne!
Bineînțeles, dacă Frenchy își servește mai întâi prietenii!
Katch, privește, vârful. Am ajuns!
Nu e nimic! Unde e Davai?
Sasha?
Nu ne oprim aici. Trebuie să coborâm!
Haideți, nu pierdeți timpul, începe furtuna.
Știam, nu știe unde mergem fetița asta!
O să murim cu toții!
- Dă-te la o parte! - Tu dă-te!
E rândul meu!
Asta-i tot?
De ce are două farfurii?
E pentru Sasha.
Pentru ea? Pentru fetița asta care ne-a dus la moarte?
Ești nebun? Dă-mi asta!
Nu, oprește-te!
Dă-mi, am spus!
Oprește-te!
Copil nenorocit, ai văzut ce ai făcut?
Nu te atinge de mâncarea mea! Ai înțeles?
E a mea, opriți-vă!
- Nu e a ta, e pe jos! - A da? Ia asta!
- Katch, ești bine? - Lasă-mă!
Toate astea sunt din cauza ta!
"Pentru Sasha Tchernetsov"
Sasha!
Shakle, unde-i Sasha? Haide caută, caută Sha-ul meu, caută!
Sasha!
Jurnal de bord, 13 Aprilie.
Oamenii nu mă mai ascultă.
Iarna asta mi-a învins autoritatea.
Au refuzat să continue recunoașterea spre pol, și să transporte
mai departe proviziile care ne-ar fi permis întoarcerea.
21 mai.
Au luat bărcile ca să plece spre sud,
cu speranța că un balenier o să treacă prin zonă.
Jurnal de bord, 2 iunie.
În ciuda a toate, am decis să plec spre scopul meu.
Nu se pune problema să renunț acum.
Las în spatele meu vasul.
O să mă aștepte la 87,2° 76,5°.
Știu unde e Davai-ul!
Nu e nimic!
Ba da, ar trebui să-l vedem de aici!
Nu e nimic, îți spun!
88,7°...
Așteaptă, cu mișcarea gheții,
ar putea ca...
25 iulie.
Mă apropii, știu.
2 august.
Gata.
Polul este al meu.
Ce e mai greu începe acum.
16 septembrie.
Se fac trei zile de când a început furtuna,
și puterile mă abandonează.
22 octombrie.
Cred că toată călătoria mea se oprește aici.
Nu mai am putere să ajung la Davai.
E așa frumos.
Mi-ar plăcea să vezi asta, micuța mea Sasha.
Haideți!
Trageți!
Traducerea și adaptarea: dyana5t4r
Sincronizare și revizuire: muLineZu